Koneeni sylkee tulta, beibe!
Hyvästi, luuseri isä.
Hyvästi, rakas isoäiti.
Hyvästi, Ushikun suuri budha.
Hyvästi, babysta puvut. TÄHDET LOISTAVAT KIRKKAASTI.
Ja hyvästi, Ichiko.
Luulen, että on liian myöhäistä sanoa se nyt, -
mutta jos mahdollista haluaisin olla syntynyt Ranskassa Rocco Eran aikana.
Shimotsuma Monogatari - Loppu.
Mutta kun se on mahdotonta, -
Siirrytään hieman aikaisempaan tapahtumaan.
Rococo, -
hallitsi myöhäisempää osaa 18:sta vuosisadan Ranskasta.
Raju kausi varallisuutta ja ylellisyyttä, -
ilmestyi ääri vakavan barokin jälkeen, -
eniten kevytmielisiä taiteellisia ilmauksia.
Rococo. Sen mahtailun ja rappion johdosta, -
se on hylätty ja hukattu historiaan, ja hädin tuskin mainitaan edes kirjoissa.
Kriitikot sanovat, että tämän kauden taito on liian keimaileva, laiska, -
räikeä, säädytön, puhdas rappio.
Kuitenkin, -
elämä on kuin sukellus,
unien maailmaan.
Hukkua, se on Rococoon sielu ja olemus.
Yksinkertaisesti estetiikan vuoksi,
pukeutuneena kerran pukuunsa tiukasti, -
tuottaa se hengitysongelmia.
- Mutta tuo on... - "Super Söpö"
Sellainen kausi on tosiaankin mieletön.
Toisaalta miettien, "niin kauan kun tunnen oloni hyväksi", -
nautin elämästä koko päivän ja yön.
Jos väsyisin, nauttisin muiden seurasta.
Ja kun taasen kyllästyn, aloitan lihalliset nautinnot.
Jos kyllästyn siihenkin, menen kävelylle maaseudulle.
Olen yksi joka rakastaa Rococoota, pukeutuneena röyhelö pukuihin, -
kuljeskellen miellyttävästi luonnonkauniilla maaseudulla -
tai niin minä ainakin ajattelen.
Ei missään nimessä! Älä unta näe!
Koska on 21 vuosisata, Ibaragin prefektuuri.
Tätä paikkaa kutsutaa Shimotsumaksi, eli maaseuduksi.
Luulen, että se on enimmäkseen maaseutua.
Minä asun täällä.
Pahus! Astuin lehmän paskaan!
Yokonesta missä asun, kestää kävellä puolituntia Shimotsuman Asemalle.
Uskon pääseväni pyörällä nopeammin, mutta yksin kertaisesti en pysty siihen, -
koska se ei olisi viehättävää.
Lapsonen ei voi tehdä mitään epämiellyttävää.
Ai, se on pikku rouva Ryugasakista.
Et ole muuttunut yhtään, vieläkin tuo hilpeä asu.
- Minne olet menossa? - En kauas, Tokioon.
- Tokioon? Miksi? - Vaateostoksille!
Miksi mennä Tokioon ostamaan vaatteita? Siellä ei ole Juscoa vai onko?
Jusco?!
Se on Supermarketti!
Et tiedä mitään, ethän?
Shimotsuman Jusco ei ole mikä tahansa supermarketti!
Siellä on kaikkea! Aivan kaikkea!
Se on jopa parempi kuin Parco Tokiossa!
Jopa tämä paita on ostettu Juscosta 980 yenillä!
Tämä myös, 1500 Yeniä Juscosta!
- Tämä paita, 2800 Yeniä! - Tämä myös, Juscosta!
Niin kuin tämäkin, Juscosta!
Tämän kylän ihmiset, -
ovat kaikki hulluja...
"Eli lapsien ja aikuisten välillä on viestintä ongelma"?
Jos sinä haluat mennä Shimotsumasta Tokioon,
sinun pitää mennä vanhaa Jyososenin reittiä, Toriden Asemalle.
Se menee vain kaksi kertaa tunnissa.
"Tiedoksianto luulen, että se on hyvin tärkeää..."
Joten sitten, katsotaan profiiliani, ennen junan tuloa.
"Nauttikaa"
En syntynyt Shimotsumassa.
Enkä tietty Ranskassakaan.
Se on paikka Amagasakin lähellä, Hyogon pääkaupungissa.
Älkää vaivatko minua!!
Suurinosa asukkaista on roistoja tai enemmän roistoja.
Pachinkon salongit ja kaikenlaiset oudot väärennöskaupat.
Ne kaikki ovat aina "Myytävänä" saadakseen enemmän liiketoimintaa.
Tulkaa ja katsokaa! Halvalla! Halvalla! Loistavat kaupat!!
Kuluttajat vaikuttivat kiinnostuneelta vain kaupoista.
Vauvoille selitetään villapaidoissa asia syntymisen jälkeen -
ja lopulta kuollaan niissä myös.
Tämä siis on villapaitojen taivas.
Synnyin villapaitojen taivaassa.
Tässä kaupungissa kadut ovat täynnä yakuzoita ja rosvoja.
Tämä nuori mies, vaaleissa kulmakarvoissa, on isäni.
Paska, voi paska!
Se oli ensimmäinen kohtaaminen äidin ja isän välillä.
Sen kohtaamisen jälkeen minä synnyin, -
Niin sanottu "teko" pantiin aluilleen ennen avioliittoa.
Isä teki töitä paljon perheensä hyväksi.
1, 2, 3, 4, 5...
Otan vähän välistä.
Miksikä oikein luulet minua?!
Jos menetän pikkusormeni..
En pysty soittamaan pianoa!!
Piano! Piano!!
Miten hauskaa...
Lopulta isä mokasi.
Shimotsumalta Torideen vie noin tunnin, -
sieltä Jyobansenilla Uenoon noin 40 minuuttia, -
silti on pitkä matka Tokioon.
Keväällä aloitin ala-asteen, silloin äitini yhtäkkiä lähti kotoa.
Myöhemmin, avioeropaperit tulivat kotiin.
Mitä oikein teet!
Mitä äitin ja isän asiat merkitsivätkään:
"Entä sitten?"
"Luonnossa se vain unohtuu"
Olen raukka!
Olin epätavallisen tyyni, sulkeutunut ja tunteeton lapsi.
Tuo mies on parantumaton!
Ei osaa tehdä asioita oikein, on vain huonoa onnea.
Uusi isäsi on mahtava mies!
Ei polta! Ei pelaa!
Miten hän voi ihastua minuun?
Se on arvoitus minulle...
Äidin uusi mies on lääkäri, joka synnytti minut.
- Lääkäri! - Eukko!
Lääkäri!
Eukko!
Sen jälkeen ne kaksi tekivät aviorikoksen.
Haluan elää haviäjä isän kanssa.
Mitä?
Hänen vanhempansa haluavat tavata sinut!
Spontaani lapsenlapsi! Heitä surettaa, kun eivät näe sinua!
- Valehtelet, etkö? - Niin, minä valehtelen.
Minä, ala-astelainen, päätin elää häviäjä isän kanssa.
Katso tänne pikaisesti.
Ehkä se johtui siitä, että sekainen elämä siellä oli mielenkiintoisempaa.
Loppujen lopuksi olet kuten isäsi.
Jos eroan sinusta, -
en pysty jatkamaan elämääni.
Ihmisen kohdatessa suuren onnen, -
hänestä tulee pelokas.
Tarttuminen onneen vaatii enemmän rohkeutta kuin kärsimyksen sinnikkyyttä.
Äiti, kuinka vanha olet?
33 vuotta.
Olen sitä mieltä, että voitte silti onnistua.
Nainen saa onnensa.
Älä koskaan päästä siitä irti.
Momoko!
Koska minua rakastetaan, täytyy tulla kauniimmaksi!
Liioitelaan vähän, menkää kauneushoitolaan, -
ottakaa kasvohoito tai rintojenkohotus.
Osallistukaa Takayourin kauneuskilpailuun.
Sinun täytyy voittaa se!
- Miksi?! - Koska se on hauskaa!
Erottuaan äidistä, isä näytti olevan tiedostuneenpi mutkistuneista asioista.
Anikin aikaisemmin esittelemistä tuotteista, -
tuli isän intohimon kohde.
Tulkaa katsomaan, Versach, Versach!
Maailmankuulu merkki Ranskasta! Vain 2000 Yeniä!
Ja tämä Versachin lompakko, vain 1500!
Katso, suoraa tuontia Ranskasta! Se lukee siinä, Ranska!
Hän ei enemmin tiennyt Versacen olevan italialainen merkki.
Kuinka hänestä tuli menestyvä?
Se on niin halpa!!
Se on todellakin nimensä "Kauppiaiden kuningas" arvoinen.
Niihin aikoihin kun olin yläasteella liityin käsityökerhoon.
Päätin ottaa tavoitteeksi tulla hyväksi ompelijaksi.
Luuseri isää rupesi huimaamaan menestys, -
ja hän alkoi jopa esitellä uusia tuotantolinjoja Versach-merkin alla.
"Kuka muutenkaan ostaisi niitä", tai niin ainakin ajattelin.
Se oli pahisten taivas kuitenkin...
Silloin olin lukiossa -
ja päätin ruveta Lolitaksi.
"USJ Japani-teema puisto avataan pian"
Mitä helvettiä tämä on?
Fuusio, yhdistää näitä kahta!
USJ:lla ei ole mitään tekemistä Versachin kanssa!
Shallow Aniki, et taida oikein käsittää tätä, vai?
Loppujen lopuksi minä teen tätä työkseni, -
ja tiedän kyllä mikä on muodikasta juuri nyt, -
Nuorten keskuudessa näinä päivinä "tupla nimi" on todellakin "in"!
Et tainnut tietää sitä Aniki?
Kuten kasaisi merkkivaatteita ja laukkuja kasaan, -
suuret pankit fuusioituvat ja niin edelleen.
Tästä lähtien tulee olemaan "tupla nimiä" jokapaikassa!
Jos olisit mukana tässä, myynti lisääntyisi!
Kehtaatko puhua minulle noin? Painu helvettiin!
Se oli kaiken jälkeen väärennetty tasavalta, -
niin naurettavat tuotteet menestyivät.
Mutta tämä aiheutti perheellemme ongelmia.
Jos USJ päättäisi ryhtyä oikeustoimiin, -
Versace ei myöskään pysyisi hiljaisena.
Tilanne on aika paha.
Pakkaa tavarasi ja muuta niin kauas kuin voit.
Siksi luuseri isä ja minä muutimme isän äidin luokse, -
se on siis mummini koti Shimotsuman Ibaragissa.
Uenosta Yamatesenillä Shibuyaan, sitten Touyokoseniin Daikanyama asemalle, -
siellä on lempi kauppani:
BABY, TÄHDET LOISTAVAT KIRKKAINA
Tervetuloa!
Kesä vuonna 10 Umedassa osakassa -
oli ensimmäinen kohtaamiseni Babyn läntisten pukujen kanssa.
Se oli tuhoisa isku.
En halunnut mennä kotiin.
Nämä puvut on suunnitellut herra Isobe Akinori.
Haluan todella saada ne kaikki.
Opiskelijan asunto paloi tulipalossa, -
hän on kaikkein köyhin koulussamme, -
kymmenen ihmistä ilman ruokaa koko päivän -
ja koska olen hänen hyvä ystävänsä, -
haluan tehdä kaiken voitavani.
Eräällä oppilaalla on syntyperäinen sydäntauti, -
tohtorin mielestä hän voisi saada, -
15 vuotta lisäaikaa jos hän menisi,
erään tohtorin luokse, joka voisi parantaa hänet.
Mutta tällä kirurgian nerolla ei ole lupaa työskennellä lääkärinä
ja sinun täytyy lahjoittaa 100 miljoonaa Yeniä muuten kasvoistasi tulee epämuodostuneet, -
100 miljoonaa Yeniä...
Hyvän ystäväni sisko on karaoke boksissa, -
ja rikollisjengi on siepannut hänet...
Neiti Ryugasaki, olemme hyvin kiitollisia ostoksestanne!
Riippumatta siitä kuinka erikoinen elämäntyylini oli -
pääasia oli että olin onnellinen. Niin kauan kun olen tyytyväinen, kaikki on hyvin.
Niin minulle Rococon-henki kertoi.
Joka tapauksessa, olen kyllä aika rappeutunut.
Tämä on isoäitini.
Momoko-chan, voinko saada 200 Yeniä?
- Mitä aiot ostaa? - Suklaa!
Maitosuklaata...
Isoäiti ei ole höperö tai mitään sellaista,
Hän on tehnyt töitä rankasti nuoresta asti ja häntä ei ole koskaan hemmoteltu.
Joten nyt hän on mennyt toiseen ääripäähän,
ja hänen harrastuksensa on hemmottella lapsenlastaan.
Eikä vain se, hän todella elää ollakseen isäni äiti, -
hän oli loistava tappelija nuorena, sen takia hän menetti vasemman silmänsä.
Mitä paskaa tämä oikein on? Helvetin perse, saatanan paska...
Luuseri isä viimeinkin löysi kelvollisen työpaikan.
Ei puhuta isästä hetkeen, nyt kun perheestämme on tullut tällainen.
Ostettuani kaikki nuo puvut, minunkin pitäisi tehdä jotain.
Versacen pukuja, todella halvalla!
Kaikki käyttämättömiä kaunokaisia.
Versachin pukuja, todella halvalla!.
"Ryugasaki Sama, jättäkää kaikki Versace-asiat minulle, -
koska todella haluan Versace-asioita... Siitä syystä sinun pitää antaa ne minulle"
Täytyy, mistä syystä?
Kirjoitus oli kamalaa, ja lähes kaikki oli hiraganaksi, -
papereilla oli myös mehutahroja.
Ehkä ala-astelainen tai seitsemännen vuoden opiskelija?
Vastasin sille tytölle - Shirayuri Ichikolle, -
hän asui lähellä, järjestin tavarat hänen nähtäväkseen.
- Voinko saada 100 jeniä? - Mitä ostat?
Tikkareita, tikkareita, vihreän omenan makuisia...
- Pahoja ihmisiä... - Minne olet menossa?
Älä jätä minua yksin!
Naisroisto?!
Saiko hän väärän osoitteen?
Sylkeekin?!
Pikkuneiti, -
olen Shirayuri Ichiko.
Neiti Momoko, onko hän sisällä?
- Hän on sekaisin... - Hei!
Niin?
Jos mahdollista, ilmoittakaa neiti Momokolle, että tahtoisin tavata hänet.
Nyt ohi tilastojen, onko tämä kohta draamaa?
Hei, missä on neiti Momoko?
- Minä olen Momoko. - Ja paskat!
Miten yläastelaisella tytöllä voi olla Versacen tuotteita?!
Sano hänelle että tulee ulos!
Hän sylki taas!
Todella mahtavaa! Ovatko nämä kaikki Versacea?
Kyllä, mutta ne ovat väärennöksiä.
- Siis sinä, oletko todella sinä? - Kyllä, olen Ryugasaki Momoko.
En yläastelainen, 11:nen vuoden opiskelija.
Piru, en olisi arvannut, se on lepattavan pukusi syytä.
Mutta toisaalta, ei pitäisi tuomita ulkonäön perusteella...
Ei se mitään, ihmiset ovat pinnallisia olentoja.
Aikooko hän tappaa minut?!
Tämä...
Mitä hittoa?! USJ:n ja Versacen fuusio!
Loistavaa laatua!
Ensin haluan takin. Laitan kamikaze-puvun sukulaiseni häihin, -
mutta vanhempani kielsivät.
Ajattelin ettei kukaan valita, jos pidän Versachin takkia, eikö?
Mutta se on niin pirun kallis. En tekisi sillä mitään.
Sitten näin ilmoituksesi, -
vai tämä on se mitä kutsutaan täpäräksi paoksi!
Mielestäni minun pitäisi sanoa tuo...
Paljonko tämä maksaa?
Paljonko?
Helvetti, kolme?
Miten olisi kaksi? Kävisikö? Vain "kaksi"?
- Mutta nämä... - Haluatko 200.000?!
- 2000 jeniä... - 2000?!
Mistä helvetistä saat uusia Versacen asuja 2000 jenillä?
Mutta nämä ovat väärennöksiä...
- Kuitenkin, Versace on Versace! - Selvä sitten, 20.000.
Niin sitä pitää, jopa 20.000 on melkoinen tarjous, -
mutta koska sanoit 2000 se on minulle jopa parempi.
Koska annoit nämä minulle niin loistavaan hintaan, -
Minä ehdottomasti maksan takaisin sinulle.
Jos tarvitset jotakin, käytän nimeä "Ponin Häntä" Ichiko.
Mikä on "Ponin Häntä"?
Se on kovimman naisprätkäjengin nimi Shimotsumassa.
Paina se mieleesi.
Minulla ei ole vahva ote, eikä voimaa käsivarsissa, -
ja olen myös hidas, enkä osaa urheilua.
Mutta, mitä hauraampi tyttö on, sitä tärkeämpi hän on.
Se on Rococoon estetiikkaa.
Verrattuna naisiin jotka tarvitsevat suojelua, ne jotka ovat suojelemassa -
ja toiset ovat suojeltavina, he ovat niin epäviehättäviä.
Uurastaneet ja kokeneet kaikki elämän vaivat, se ei vaan ole siistiä.
En halua syödä mitään hapanta,
haluan täyttää mahani jollain makealla.
Mitä...?
Kaunis... Niin kaunis...
Turpa kiinni!
Kaunis...
Se on vuoristo-kuviollinen istuin, -
vain muutamia valmistettu, extra pitkä, 120 cm.
Koska se on erikoinen, se maksaa 100 tonnia, mutta se on kakkoslaatua, joten se on halvempi.
Tykkäätkö prätkistä?
Ei, en oikeastaan.
Sain tyypin asentamaan tähän hiljaisen moottorin.
Joten pidät prätkistä?
Pidät? Se on enemmän kuin... Se antaa minun olla rauhassa.
- Mutta... se on vain mopo... - Mitä sitten?!
Älä vaan sano, että halusit saada ajokortin, -
mutta reputit kokeen?
Mitä sitten?!
Vau!
Tämä tästä vielä puuttui!
Isoäitini prätkä, mitä erikoista siinä on?
DJ 1R, se on, -
legendaarinen "unella" malli joka julkaistiin 80-luvulla Hondalta...
Se elää!
"toista pidetään ystävänä, mutta toinen ei ajattele niin..."
"En usko, että sellaista suhdetta voi kutsua ystävyydeksi."
"Miksi et voi ymmärtää?!"
Siitä lähtien, tuo naispuolinen roisto tulee usein talooni.
Tahdon ajaa kunnon prätkällä.
Puhuin isäni kanssa moottoripyörästä toissa päivänä, -
hän harkitsi sitä vakavasti.
Harkinnan jälkeen hän sanoi:
"Kun valmistut korkekoulusta, hankin sinulle sen."
Se todella liikutti minua.
Hän puhuu todella paljon itselleen.
Mitä aiot suunitella sen jälkeen kun valmistut?
Töihin?
Ei sitä työhön kuole...
Kuinka voit sanoa noin?!
Maailmassa on paljon nälkäänäkeviä!
Yhtäkkiä rupeat noin tunteelliseksi, -
minulle, miksi hän puhuu niin paljon minulle?
En ymmärrä sitä, en voi tehdä mitään.
Ihmiset ystävystyvät, se on mysteeri minulle.
"Miksi et ymmärrä?!"
Aihe: "Ovatko ystävät tarpeellisia?"
Ihmiset ovat eristettyjä eläimiä. Yksi syntyy, ajattelee, ja kuolee yksinään.
Toinen kuolee, jos joutuu yksin. Jos näin on, en haluasi olla ihminen, -
koirana oleminenkin olisi mukavanpaa
Olisin itsenäisempi kuin he, joiden täytyy luottaa muihin.
- Entä ystävät ja rakastuneet? - Lapset ja vanhemmat?
Mielestäni he eivät eroa, johtajista, päälliköistä, managereista,
hallintomiehistä, kaikki ovat samanlaisia.
Mitään muuta merkitystä ei ole olemassa lukuun ottamatta näitä.
Köyhä lapsi, olet niin köyhä lapsi.
Kuinka monta jäsentä on? Siis "Ponin Hännässä"?
- Seitsemän! - Ai.
Älä sano, että haluat liittyä joukkoomme?!
Ei, en suinkaan.
Ensinnäkin, et saisi korttia -
ja pukusi ei myöskään ole sovelias.
Tiimimme driftaa, tappelee, -
jengi sotii, emme käytä aineita.
- Haluatko kokeilla? - Sanoin en!
- Myöskin, ne joiden normaaleihin tapoihin... - Sanoin, etten liity!
Miksi epäröit?!
En epäröi!
En halua olla roisto, enkä ajaa pyörällä, en halua tapella, enkä -
osallistua ryhmätoimintaan. Enkä ota tätä hulmuavaa hamettakaan pois.
- Miksi? - En olisi enää niin cool.
Mitä? Uhmaat itseäsi, etkö vain?
- Saat turpaasi! - Kuten haluat.
- Minä todella tapan sinut! - Pystytkö siihen todella?
Älä sylje!
Sinulla riittää temperamenttia jopa tuossa hulmuavassa mekossasi!
- Joten et aio tappaa minua? - Niin, koska olen yhä sinulle velkaa.
Nyt kun puhuit veloista, veloissa kuin idiootti.
Mitä helvettiä sinä puhut?
Tärkeimpiä asioita ei vain voi lainata muille, -
asiat joita voi lainata ovat tyhjänpäiväisiä.
Siksi uskon "lainaa ilman palautusta" -ideaan.
Lainatessasi tavaroita muille, mietit mielessäsi, -
"ei se mitään, jos en saa sitä takaisin."
- Luonteesi on paha! - Se on kieroutunut.
- Sinulla ei varmaankaan ole ystäviä? - Totta.
- Etkä silti ole yksinäinen? - En ollenkaan.
Kuinka voit olla noin itsekeskeinen!
Silti, jos todella haluat liittyä porukkaan, -
voin suositella sinua.
Hällä väliä, ei minua kiinnosta.
Ehkä vietän elämäni yksin.
Jonakin päivänä kun olen 80, yksinäni halvassa asunnossa, -
kuolen ylläni sana "BABY", ja robottiapulainen lopulta löytää minut.
Ajatellen "Se oli siis tällainen elämä".
Mitä roskaa tämä "Nobility Forrest" oikein on?
"Nobility Forrest"
- Mitä oikein kuuntelet? - Johann Straussia.
En ole koskaan kuullutkaan bandistä.
Lopeta.
Mistä sitten sait tuon hameesi?
Daikanyamasta Tokiossa.
Mistä hankit omasi?
Juscosta!
Se siis on Juscosta!
Sinun pitää tuntea Daikanyama aika hyvin sitten?
Tunnetko koruompelimo M.R.:n Daikanyamasta?
He kirjailevat Kamikaze-pukuja.
Ai sellaista kirjailua?
Johtajamme Akimi on menossa naimisiin ja aikoo jäädä eläkkeelle, -
joten viimeisessä paraatissa, minun pitäisi tehdä jotakin hänen vuokseen.
Paraatissa?
Ne ovat viimeiset kokoontumisajot, jossa annamme jäähyvästilahjoja.
Ei 'jäähyvästi' vaan 'jäähyväis'.
Miten vaan, oli se sitten 'hyvästi' tai 'hyväis',
pääasia että merkitys on selvä!
Hän muuttui todella vakavaksi sen jälkeen,
ja hän kertoi tarinoita eläkkeelle jäävästä Akimista.
Hitaasti... se kesti yli tunnin.
Koska tarina oli ylipitkä ja tylsä, lyhennän sitä.
Ichiko liittyi joukkoon ollessaan lukiossa.
Ennen lukiota hänen vanhempansa olivat olleet tarkkoja, -
eikä hänellä ollut kanttia ryhtyä roistoksi.
Häntä kiusattiin koulussa kunnes hänen opiskelustaan ei tullut enää mitään,
Hänen "kultapoika" hymynsä ja luonteensa joutuivat luokan kiusaajien kohteeksi.
Se oli surullista ja se vaivasi häntä.
"Kiihdyttelee pyöräänsä yksin tiellä, tietämättä minne mennä."
Hän on Akimi-San.
Mikä hätänä? Miksi yrität hymyillä kun itket?
Olet musertunut, kuin sinua sattuisi johonkin, -
joten on turha hävetä itkua.
Mutta naiset eivät saa itkeä muiden nähden, se aiheuttaa sympatiaa.
Kun itket, sinun pitää etsiä paikka, jossa olet yksin.
Sillä kun itket siellä, jokainen kyynel vahvistaa.
Siihen mennessä Ichiko näytti päättäneen -
tulevansa vahvaksi kuten Akimi.
Hyvä tarina, eikö?
Mitä siitä koruompelimosta Daikanyamassa?
Ai niin, kuten olin sanomassa, -
kaiken sen kunniaksi mitä hän on vuokseni tehnyt, -
haluan, että kamikaze-pukuuni kirjaillaan muutama sana.
- Minkälaisia sanoja? - "Akimi-San, Kiitos!"
Lapsellista, minä häivyn.
Mitä sinä sanoit?!
Sanotaan, että siinä legendaarisessa koruompelimossa Daikanyamassa -
tehdään jumalaisen kauniita ja erinomaisia kirjailuja.
Oletko nähnyt yhtäkään?
En tietenkään!
- Missä päin Daikanyamaa? - Kukaan joukossamme ei tiedä.
Entä puhelintilaukset?
- Muistin juuri, pitää etsiä Himiko! - Himiko?
Hän on nainen, joka johti katuja 10 vuotta sitten, -
hän käyttää kamikaze-pukua, johon on kirjailtu nouseva lohikäärme.
No ota sitten yhteyttä Himikoon.
Tämä Himikoksi kutsuttu henkilö...
Vielä tunnin...
Ichiko pakotti minut kuuntelemaan tarinoita hänestä.
Tämä tarina on vielä pidempi, koska siitä on tehty jo animaatio, -
nauti siitä vapaa-ajallasi.
1990-luku: Ne, jotka juonivat kumousta ja tuhosivat toisiaan, -
muuttuivat asteittain rikollisjoukoiksi.
Roskajoukot, lopettakaa!
Alkuperä tuntematon, ikää ei tiedossa, seitsemän kertaa vangittu, -
ihmiset kutsuvat häntä.
Hi-Hi-Himiko!
Kamikaze-puvun sellässä on kullalla kirjailtu nouseva lohikäärme, -
joka kirjailtiin legendaarisessa M.R.:ssä.
Himiko yhdisti lopulta kaikki Kanagawan rikollisjoukot -
ja hävitti varsinkin kaiken, mikä liittyi huumeisiin ja prostituutioon.
Vihaan lähes kaikkea likaista touhua!
Jos en vedä selviä rajoja, nämä naiset ovat tuhoon tuomittuja!
Olemme takanasi!
Anna meidän seurata sinua! Ota meidät joukkoosi!
Ne, jotka haluavat kuljeksia, liittykää!
- Minä haluan! - Ja minä myös.
Mennään!
Nauttikaa dynamiitista!
Meidät...
Pakotettiin prostituutioon, ilkeä rikollisryhmä pakotti.
Pyydän, pelastakaa meidät! Me...
Seuraavana päivänä, Himiko meni rikollisryhmän toimistoon yksin.
Tuhosi sen ja haavoitti vakavasti pariakymmentä.
Tämän jälkeen hän katosi, eikä kukaan tiedä hänen vaiheistaan sen jälkeen.
- Joten emme voi saada häneen yhteyttä? - Aivan.
Sitten lähden kotiin.
Pienestä asti minulla on ollut tämä tunne, -
kuin ruumistani vedettäisiin kohti taivasta, -
korkealle, kuin voisin ylettää jokaiseen.
Kotini, koulu, asema, kaikki kutistuvat.
Saavun täysin erilaiseen maailmaan.
Odota, näen törkeän kovanaaman! Se on Ichiko.
Ichiko huutaa minulle jotakin.
Ichiko, älä häiritse minua enää.
Menen paikkaan, jota edes sinä et tunne, kauniimpaan maailmaan.
Kuunteletko minua ollenkaan? Haloo?
- Mitä? - Ongelmana on raha.
Hän on sentään legendaarinen koruompelija. Nainen ilman työtä, 50 tuhatta, ehkä 100 tuhatta!
Vieläkö puhut samasta aiheesta?
Ei vielä tarpeeksi vanha osa-aikatyöhön, eikä voi lainata vanhemmiltaan...
- Minäkin olen köyhä. - En pyytänyt sinulta rahaa!
Nouse siis aikaisin aamulla ja työskentele SORP:lle.
- Niin, se on ainoa keino! - Aiotko todellakin SORP:hen?
Pachinko!
Mennään momoko! Momoko?
Mennään, pachinko, et voi olla tulematta!
Miksi minunkin pitää tulla?
Koska olemme ystäviä!
- Otan tämän, kiitos. - Hulmuava prinsessa osti kaalin, kiitos!
Tästä päivästä lähtien tämä on ystäväsi.
Tämä henkilö on ystäväsi.
Nähdään!
Näkemiin, Ichiko. Näkemiin, legendaarinen idiootti.
Kuitenkin tuo mielenrauha oli ohikiitävä.
Sanaakaan sanomatta, roisto sieppasi minut, -
ja raahasi minut helvettiin kohtalon risteyksestä.
Osaka? En voi hävitä!
Et voi aina onnistua, -
ainakaan täydellisesti.
Momoko?!
Mitä tapahtui?
Sinä olet tosi ilkeä!
Heidän täytyi huijata, täytyi huijata!
Tervetuloa, tervetuloa.
Te kaksi!
Teillä on pahat mielessä, mitä teitte, luuletteko etten tajua?
Olette 10 vuotta liian nuoria pelaamaan.
Mistä oikein metelöit, lyön sinua, haiseva äijä!
Kukaan ei voi voittaa tuolla koneella, tiedän sen oikein hyvin!
Minun täytyy tutkia teidät!
Mitä hittoa! Oletko varma, Balby?
Katsotaanpa!
Seis!
Te peräännytte ensin.
Nämä kaksi lasta ei tehnyt mitään. Olen seurannut heitä.
- Ryuji! - Ryuji?
- Onko tuo kaveri, yksisarvinen Ryuji? - Kyllä!
Vaikka nämä lapset olisivat tehneet jotakin on oma vikasi, -
jos et saanut heitä kiinni itseteossa, -
se on tämän maailman sääntö.
- He ovat vielä alaikäisiä! - 18 vuotta!
Takanasi oleva on ainakin alaikäinen!
Tämä lapsi, liehuvineen helmoineen, on itse asiassa yli 30-vuotias.
- Mitä?? - He vain näyttävät alaikäisiltä.
Olen itse asiassa 40-vuotias.
Miksi kerrotte näille kahdelle "alaikäiselle" salongista?
Heidän täytyy olla pyörällä päästään!
- Ichiko, ole hiljaa! - Varoitan, minä tapan sinut!
Lopeta verinen kieriskely ja anna minun laskea pallosi!
- Mitäs siitä sanot? - Kyllä, herra.
Kiitos, ukko! Kiitos.
Tuo tyyppi oli melko komea?
Missä? Jossain täällä vai?
70,000?! Älä kuseta!
- Jaetaan nämä puoliksi. - Miksi?
- Koska... - En voi ottaa niitä!
- Miksi et? - Periaatteesta, minulla on periaatteeni!
No sitten lainaan ne sinulle.
35,000, tässä ole hyvä.
- Olet muuttunut. - Todellako?
Miten vaan, ehdottomasti palautan ne.
Se on sinun periaattesi, vai?
Hei, Ichiko! (Ichiko = papitar/ennustaja)
Onko nimesi todella Ichigo? (Ichigo = mansikka)
Pari päivää sitten soitin puhelimeesi, sinun äitisi vastasi ja sanoi, -
että "Ichigo on kylvyssä".
Kysyin, onko se todellakin "Ichigo".
Miksi et käytä sitä? Miten voin olla roisto, sellaisella nimellä?
- Mansikka! - Hiljaa! Älä koskaan käytä tuota nimeä!
- Neiti Mansikka! - Tapan sinut!
- Rakas pieni Mansikka! - Se siitä, tapan sinut!
- Taasenko ovat rotat vierailleet? - Isoäiti...
- Menetkö ulos? - En!
Luulen, että tämä on rangaistukseni, -
seurusteltu roistojen kanssa ja riehuttu pachinkon kanssa.
Rangaistus Rokokoon jumalien toimesta.
- Ompelit sen uudestaan. - Isoäiti...
Ompelua ei huomaa ollenkaan!
Itse asiassa, jokaisella on ainutlaatuinen lahjakkuus.
Isäsi erikoisuus oli -
epäonnistua kaikessa, likainen joka puolelta -
ja kuorsasi kovaa.
Mutta sinun on erillainen, luulen että se pitää löytää vielä.
Mutta on ehdottomasti huomattavaa lahjakkuuta.
Kulje omaa tietäsi, eriä kuin muiden, -
joku paikka on sinulle, sinä löydät sen.
Pachinkon jumala odottaa sinua!
Älä koske minuun, sanoin että vihaan sitä, en ole tulossa!
- Meillä ei ole tarpeeksi rahaa vielä! - Lopeta, päästä minut!
Momoko, emme voi palata!
Mitä tarkoitat?
Hei!
Anna minun koittaa!
Neiti, et ymmärrä tätä peliä. Katso, ei sinne vaan täänne.
Älä koske minuun!
Paras paikka,
on täällä!
- Mitä sinä teet, vanhus! - Ja miksi pidät kirjaviakenkiä?
Minä, minä? Olen vain vaatimaton uhkapeluri.
- Ei varmasti, eikä siinä kaikki! - Ja siksikö pidät kirjaviakenkiä?
Osakan laulu...
Tämä mies on kuin sarjakuvista, pyydystänyt jonkun sydämmen.
Ihmiset, ovat niin käsittämättömiä.
Hei! Onko sinulla jokin fobia miehiä kohtaan?
- En pelkää miehiä! - Etlö koskaan käy treffeillä miesten kanssa?
Turpa kiinni!
Koskaan edes suudellut?
Minä todella tapan sinut!
Mutta, joku sinun laisesi, -
on ollut ihastunut johonkin, eikö?
Yksisarvinen, pitäen valkoisia kenkiä, ja sinistä jerseyn paitaa, -
koska hän on erityisen siisti kun puhuu Ichikon kanssa.
Joten, tuo on rakkautta, vai?
- Se on rakkautta! - Se on rakkautta!
- Rakkautta. - Kaikki tarkoittavat rakkautta?
- Rakastan sinua, myös! - Ei... Et voi...
Missus!
Rakastan sinua!
Viimein, päätin lähteä Daikanyamaan, jotain mitä en ole tehnyt pitkään aikaan -
ja otin muukaani Ichikon joka vannoi löytävänsä legendaarisen kirjonnan.
Mitä? Mitä vikaa siinä oli?
- Se tyyppi... - Tämäkö?
- Go I Ken Mu Yo "Mielipiteesi on turha" - Niin luulinkin...
- Mitä? - Se on väärä Kanji...
Koko tiimillämme on tämä embroidered puvuissaan! Olisimme naurunaiheita, se on niin kiusallista!
Miksi et kertonut minulle aikaisemmin!
Anteeksi, onko tuo hilkka meidän kaupastamme?
Tämäkö? Se oli ötököiden syömä ja -
halusin todella pitää sen päällä ja joten...
Olin vain yllättynyt siinä kaikki. Kirjonta on yksinkertaisesti erinomainen.
Tule katsomaan, hänen hilkkaansa, tämä kuvio, hän teki sen itse.
- Olet epäkohtelias, herra presidentti. - Suokaa anteeksi.
- Sinä olet... - Presidentti?
Neiti Ryugasaki, erikoisasiakas. Nautimme usein hänen kannatuksesta.
- Joten sinä olet neiti Ryugasaki. - Presidentti?
Sinä olet, BABYN presidentti, -
ja suunnittelija Iso... Isobe...
Minä olen Isobe.
Momoko!
Mitä teit hänelle?
- Minäkö? - Älä leiki tyhmää kanssani!
Hän pyörtyi sinun jälkeen!
Mitä ammuit pihalle silmistäsi?
- Älä ole tuollanen, Ichiko. - Momoko!
Ei se ole niin, pyörryin itse. Älä järjestä kohtausta...
Momoko!!
Olen pahoillani, olen pahoillani!
Pyydän älä murehdi siitä, kaikki on täydellisesti kunnossa.
Kiltti, käänny tännepäin vähäsen.
Täydellistä!
Hyvänen aika!
- Oletko kunnossa? - Tapasin jumalani!
Et kai puhu siitä vanhasta miehestä?
Jumala koski minuun!
Hänkö on jumalasi?
Ichiko! Mennään etsimään kirjontaa nimeltä M.R.
Sanoit juuri vihaavasi sitä.
Unohda se, haluaisin tehdä jotain typerää nyt.
Pistä vauhtia, mennään jo!
Väitätkö, että on typerää lähteä etsimään M.R:ää?!
Länsimaiset vaatteet pukevat opettajaani.
Löysin itselleni selviytymisen tien.
Kauniin puvun näkeminen... Ajattelen niitä paljon.
Aikaa on käytetty niihin erittäin paljon.
Puku antaa minulle vastaukset, -
"Ehkä ruumiisi ei ole vielä valmis" ja niin edelleen, -
"Vaikka tämä puku sopisi hyvin, se ei välttämättä ole se oikea".
Niin kuin muutkin.
Kukaan ei ymmärrä tälläistä puhetta, eihän?
- Etkö kysynyt mitään siitä painatuksesta? - Vau!
- Se on todella mahtava! - Mitä? Mikä oli?
- Näin sen! - Legendaarisen painotus!
Mizuno Haru!
Näin omin silmin Mizuno Harun!
Se on Mizuno Haru!
Mitä sinä teit sitten?
Sanoin sinulle, että näin Mizuno Harun!
Mitä hän sitten teki?
Hän osti merilevää ja teetä.
- Kiitos! - Ja pyysi myyjää lämmittämään ne.
- Lämmitä se minulle. - Totta kai.
- Ja seisoit siellä vahtaamassa koko ajan? - Kyllä!
Lasket leikkiä!
Kenen vuoksi etsimme M.R:tä?
Sinun vuoksesi! Sanoit, että hänet on löydettävä,
- Se on mahdotonta! - Miten löydämme sen?
- Emme tiedä onko sitä olemassakaan! - On se!
- Koska Himiko... - Himiko?
Emme tiedä onko häntä olemassakaan! Ei ole todisteita hänen olemassaolostaan.
Legendaarinen painattaja? Legendaarinen Himiko?
Legendat, legendat, ne ovat vain huhuja, vitsi joka ei ole edes hauska.
En pyytänyt sinua etsimään häntä!
Saat rahasi takaisin.
Ehkä se on niin kuin sanoit.
Eli ei ole olemassakaan mitään legendaarista painatuttajaa.
Luovutan!
Eli en tarvitse rahoja enää.
Entä Akimin eläkkeellä olo-paraati?
No en voi tehdä asialle mitään.
Idiootti.
Pystynkö tekemään tuollaisen painatuksen?
Jos mahdollista, anna minun tehdä se.
Kiltti?
Voinko todella tehdä niin? Annat minun tehdä sen?
Entäs koko, tyylinen, muoto ja muut?
Kamikaze puvun antaminen on sama kuin antaisi elämänsä.
Kaikki! Ei väliä millään! Kaikki on sinun käsissäsi.
Oletko varma?
Akimi, kiitos!
Tiedän että minun pitäisi sanoa tämä suoraan, -
mutta nämä sanat ovat niin tylsiä, -
joten nämä merkit symboloivat tunteitani.
Ilmensin tauottoman, -
maanantain iltaruskosta keskiviikkoaamuun, -
unohdin nukkumisen, syömisen, jopa koulun.
Ilmapallojen pitää olla isompia.
Sinä, vettä ei ole tarpeeksi, etkö tajua?
Sinä... Teitkö sinä todella tämän?
Se on niin mahtava!
En ole koskaan nähnyt moista!
Se on kaunis, todella kaunis!
Miten se voi olla näin kaunis!
Miten voisin sen korvata sinulle? Niin hienoa ammattitaitoa.
Ihmettelen, miksi tein sen hänelle?
Katsoin onnellisuutta hänen kasvoillaan, -
yhtäkkiä mieleni teki itkeä, -
minä, joka on tunteeton jopa katsoessani villieläimen kuolevan, -
mitä on tapahtumassa? Unenko puutetta?
Hei, Momoko!
- Oletko kunnossa? Momoko! - Mitä, kuoliko hän?
Numero 19, neiti Asano Hitomi.
Numero 20, neiti Saiyonji Midori.
Et voisi uskoa, että neiti Saiyonji on jo 43-vuotias. Ihmeellistä!
Pyörtymiseni jälkeen nukuin kuin olisin ollut kuollut.
Kun äiti osallistui Takayuri-kilpailuun, -
en tiennyt siitä mitään.
Ja nyt tulokset, -
kilpailun voittaja on, -
Kilpailija numero kaksikymmentä... yksi, neiti Kuroda Tomomi.
Mahtavaa!
Ylistäkää herraa!
Idiootti, se pirun idiootti...
Momoko, herää, herää!
Jumalat katsovat meitä nyt, -
ja rankaisevat ankarasti niitä, jotka ovat tehneet väärin.
Momoko! Älä koskaan luovuta!
- Mitä? - Jos löit vetoa, voitat varmasti!
Haluaisimme neiti Rugysakin avustusta, joten olemme lähettäneet teille e-mailia.
KULTA, TÄHDT LOISTAVAT KIRKKAASTI Isobe.
Luoja...
Näyte on jo otettu, mutta ratkaisevat valkoiset ruusunnuput eivät ole täällä.
Olemme jo saaneet piirustukset valmiiksi, langat on jo annettu heille, -
ja pyydetty heitä tekemään ne uudestaan, mutta he sanoivat ettei se valmistu ajoissa.
- Se on niiin söpö! - Todellakin se on söpö!
Mutta, jos se jää tuollaiseksi,
Eikö se silloin ole tavallinen naisten pyjama! Se ei kelpaa, ilman ruusuja se ei ole mitään!
Siitä puheen, muistin kirjailun hupussasi, -
ja haluaisin palkata lahjakkaat kätesin valmistamaan ruusuja.
Mitä?
Ei, se ei käy, ei todellakaan!
Sen täytyy olla sinä!
Tarkoitan, piti sanoa, se on kuitenkin mielipiteeni asiasta.
Sillkinauha kirjailu?
Käyttää nauhoja kirjailuun, tekee sillä ruusukuvion, -
enemmän painotusta ulottuvuuteen, kuin tavallisessa ruusunnuppu kirjonnassa.
Lisätään puutarhan lehvistö ja ruohikko, ja sen jälkeen silkkiset terälehdet, -
se voisi olla mielenkiintoinen kuvio.
Tai lisätään maaseudun lämmin värisävy...
Se on kaikki sinusta kiinni! Kaikki on sinusta kiinni, se voi olla vain sinä.
Autathan, eikö niin?
Se voi olla vain... minä?
Se voi olla vain sinä!
Huhuu?
Ichiko?
Millainen paraati oli?
Oliko Akimi-san hyvin iloinen?
Hän tuijotti kirjontaani ja sanoi:
"Kadulla itkenyt lukio-opiskelija, on lopulta varttunut"
"Olit varmasti murtunut silloin."
Se oli sietämätöntä...
Sitten Akimi-san jymäytti meitä.
Päässäni oli äkillinen tyhjyys, -
ja jätimme jopa ilotulituksen väliin.
Akimi-san sanoi "kiitos" minulle.
Sitten, mies ilmestyi.
Sinun viimeinen ajelusi!
Olen myös todistajana.
Tästä lähtien, ajelen tämän kaverin kanssa.
Emme olleet tarpeeksi huolellisia. Itse asiassa meillä on jo -
pullat uunissa. - Loistavaa, johtaja!
Et voi voittaa Akimi-sania itsellesi. Lisäksi sen tekeminen pettäisi hänet.
Entä sitten?
Otat sen minkä haluat! Tärkeintä on olla onnellinen.
Jotkut tekevät niin ja toiset taasen ei. Ihmiset ovat sellaisia, eläimiä.
Mitä tarkoitetaan pettämisellä, on aivan inhimillistä.
Niinkö?
Ei, se on valetta.
Ichikon ensi rakkaus on päättynyt.
Hän ei ollut surrut sitä vieläkään. Hän halusi päästää tunteensa ulos, -
ja tukahduttaa kaiken sisimmässään.
Onko se typerää?
- Hän on Ichiko. - Momoko...
Nainen, -
joka ei voi itkeä muiden edessä.
Niin, -
mutta täällä ei ole ketään nyt.
Ok, se on päätetty.
Täh?
Minä tärisen.
Mitä? Minä hikoilen.
Kun minut erotettiin äidistä, olin sanonut hänelle, -
Kun kohtaa onnen, saattaa yhtäkkiä alkaa pelottamaan, -
ahneet onnitarpeet tarvitsevat enemmän rohkeutta, kuin kivun sietäminen.
- Kuinka vanha olet? - 17
Se, ei ole hyvä.
Kohdattaessani tämän äkillisen suuren onnen, tunnen suurta pelkoa, -
jopa unohtanut onnen merkityksen.
Johtuuko onneni puvuista?
Vai onko se, tehdä pukuja muille?
Mitä kuuluu? Sinun mummosi kuoli?
- Oletko kiirellinen? - En. Menen vain kokoukseen.
- Haluan tavata sinut. - Mitä oikein sanoit?
Haluan tavata sinut, Ichiko.
Missä olet nyt?
Mikä paikka tämä on? En tiedä.
Tulen sinne, ei väliä missä olet.
Ensimmäistä kertaa, haluat tavata minut.
Mahtavaa. Mikähän hän huolestuttaa?
Ole päättäväisempi jo, tehkää hänet mykistyneeksi!
Lopeta vitkuttelu.
- En ole huolissani siitä. - Mistä sitten?
Mietin vain että, tuoko Babyn pukujen pitäminen onneni.
Niiden valmistus on aivan eri asia.
Olin niin onnellinen, kun teit minulle kirjonnan.
Eikö se merkitse sinulle mitään?
Ei se ole sitä.
Sinulla on taito, ja on ihmisiä jotka huomaavat sen.
Mitä hittoa sitten murehdit?
Jos et valmista niitä, mistä sitten saan ne?
Et voi vain mennä Juscoon ja ostaa yhtä. Ymmärräthän!
Voit selvästi tehdä sen!
Ichiko puhelimessa.
Ei. Ei se ole sitä.
Ainiin, se tapaaminen? Aherran työn parissa...
Kuri?
Minkälaista kuria? Mitä se on?
Selvä.
Joten minua rangaistaan perhekurin alla?
Ison Budhan takana olevalla tyhjällä alueella Ushikussa, ok?
Huomenna, kahdelta iltapäivällä.
Kuritus? Mitä se on?
Ei se mitään ole.
Luultavasti lähden "pony tailista".
Miksi?
En halua enää vain ajelehtia seitsemän henkilön kanssa.
Mitä aiot tehdä lähdettyäsi?
Ajelen itsekseni.
Huomio!
Nostakaa vetenne!
Tehtävä suoritettu!
Hyvä, nyt jaetaan korvatulpat.
- Kiitos, Sir. - Kiitos, Sir.
Minulla olisi asiaa.
Kuka siellä? Onpa meteli. Ai, se on Momoko.
Seisokaa asennossa kunnes palaan!
Mitä sinä haluat?
Moottoripyörä jengit haluavat kurittaa? Mitä se oikein takoittaa?
Kuritus?
Se herättää muistoja. No homma menee periaatteessa näin, -
se on tietyn ryhmän sisäinen toiminto, -
jossa käsiäsi pidetään näin, jonka jälkeen ne sidotaan ketjuilla.
Ketjun toinen pää sidotaan pyörään kiinni, jonka jälkeen sinua raahataan pyörän perässä.
Se on todella pelottavaa touhua.
Ja on helpompiakin tapoja. Tupakan natsoilla polttaminen.
Siitä syntyy ympyrän muotoinen jälki ja ikävä tirisevä ääni. Tuskallista.
Sitten on tietenkin vielä kynä sieraimeen juttu. Kynä laitetaan sieraimeesi ja nostetaan ylöspäin.
niin se tulee tästä ulos! Tiedätkö, "paperisuikaleet kasvoissa" tempun.
Paperisuikaleita työnnetään kasvoihisi, ja huudetaan "en voi tehdä...".
Tulee paljon nuoruusmuistoja mieleen.
Et voi tehdä sitä?
Sovimme että sen on oltava tänään.
Tiedän, olen pahoillani.
Annoin sinulle työksi koruompeleen, koska se oli homman nimi.
Mutta minun on mentävä tapaamaan ystävääni tänään.
Ystävää joka on tärkeämpi kuin tämä työ?
Onko se se tyttö, joka löi minua päällään?
Kyllä.
Sinä, pidätkö pukujen tekemisestä?
Ehkä...
Voi ei, pidin siitä.
Niin minäkin.
Sen vuoksi aloitin tämän työn.
Pukujen tekemisestä tuli minulle kaikkeni.
Olen omistanut kaikki himoni tälle työlle.
Työhön verrattuna, muut asiat kuten ystävät ovat arvottomia.
Ystävien kanssa tehdyt lupaukset voi myös perua toisinaan töiden takia.
Olen aina uskonut, että työn pitäisi olla sellaista.
Olen todella pahoillani.
Mutta minä...
Siitä syystä minulla ei ole ystäviä.
Ei edes yhtä.
Ei edes yhtään sellaista, jolle voisin avata sydämmeni ja puhua sisälläni olevista asioista.
Nopeasti, mene!
Sinun pitäisi mennä.
Kyllä!
Kuinka pääsen Ushikun isolle Budhalle?
Mene tielle 294, sitten tielle 125, suuntaa kohti Kasumigauraita, -
kunnes lähestyt Amisakashita, sitten käänny oikeaan, -
siinä vaiheessa sinun pitäisi jo nähdä Buddha.
Isoäiti, luulin etten tiedä mikä se on, mutta tiedän että sinulla on kiire.
Kiitos!
Mutta en tiedä kuinka sillä ajetaan.
Sattuu, mitä ihmettä?
Astu moottorille ja pistä se käyntiiin.
Se on helpompaa kuin polkupyörällä ajo.
Minä lähden!
Näkemiin kaikille.
Näin vain, minä häviän maailmasta, -
tietämättä mihin toiseen maailmaan päädynkään vielä.
Unohtakaa se, en synny uudelleen.
Kuka se on?
Missä minä olen?
Nyt jo, äiti.
Kuinka saatoin ajatella luovuttavani puolessa välissä?
Äiti?
Pure hammasta vielä hetki, niin hän tulee syntymään, -
tämä lapsi, -
sinun on oltava onnellinen!
Mitä sinä oikein aiot tehdä?
Jos et synnytä minua nyt...
Ichigo, Ichigo, kyllä hän...
- Se liikkuu! - Päästä minut pois! Synnytä minut!
- Ichigo! - Yhä sielukas, tämä lapsi.
Minusta tuntuu, että synnytän!
Ichigo!
Miko-san, tämä on se tyyppi, joka hengailee Ichikon seurassa.
Miko-san, -
miksi "Pony tailista" tuli tällainen?
Miksi meidän pitäisi yhdistyä Tsuchianan kanssa, tuhota pikku jengejä ja ottaa heidät mukaan?
Piilottaaksemme omat faktamme, ja silti puhua käsitteestä "säännöistä".
Ajat muuttuu!
Pienessä mittakaavassa eteneminen on niin tylsää, -
ettei tästä ole enää paluuta.
Yhdistykää Ibaragiin!
Se ei ole minun ideani, -
se oli käsky suoraan Himikolta.
- Himikolta? - Aivan.
Sen jälkeen kun Himiko pyysi kaikkia pomoja Tsuchianalta, -
ja sanoi minulle "Yhdistykää kaikki naisjengit Ibaragin kanssa!"
Ettekö te kaikki ole silloin Himikon lemmikkejä?
Kenelle luulet puhuvasi?
Kokoonnumme kaikkialta, -
ei ollut tarkoitus päästä pakoon niin kutsutusta "nimellisarvosta" ja "talonpoikasjärestä"?
Eli...
Nyt, -
sanonnat kuten "se on päätetty ja teette niin kuin on käsketty",
"se on käsky ja sitä pitää noudattaa" jne, miten se eroaa siitä maailmasta mitä pakenemme?
Tämä on käsky päämajalta ja sitä pitää noudattaa! Kasva aikuiseksi, idiootti!
Jos suhtaudut itseesi aikuisena, miksi et pidä päätäsi pystyssä?
Oletko ajatellut pettäväsi johtajan? Ja idiootit ympärillä tyhmien kaverien kanssa?
Ei ainoastaan joku ystävä!
Hän...
Momoko aina uskoi niihin, -
uskoi sääntöihin mitkä ovat hänen tekemät, -
verrattuna teihin, ette pysty tekemään mitään ilman joukkuetta, -
olette eri sarjassa, idiootit!
Älä puhu paskaa!
En ole vielä lopettanut! Tiimistä puheenollen, -
minä lopetan.
Minäkin haluan olla yksin, niin kuin hän.
Jos lopetat niin meidän pitää todella miettiä rangaistustasi!
- Rangaistus, etkö ole vieläkään valmis?! - Mitä sinä sanoit?
Miko-san, uskallatko haastaa minut, yksi yhtä vastaan?
Luuletko voittavasi minut?
Anteeksi, mutta minun päämääräni ei ole häviö.
Nouse ylös!
Pilailetko!
Menkää! Opettakaa häntä!
Kuulitteko minua?
Miksi seisoa ympyrässä?
Tietääkö kukaan millaista on tapella kanssani?
Ichigo...
Sanoin, nouse ylös!
Turpa kiinni!
Momoko!
Luuletteko, että kaadun noin helposti, idiootit!
Jos mahdollista, haluaisin syntyä Ranskassa rokokooaikakauden aikana.
Mitä Himiko teki?
Antoi suoran käskyn liittyä Ibaragiin?
En tiedä kumpi on vale-Himiko, -
mutta on mahdotonta oikean Himiko antaa tuollaisia käskyjä sinunlaisellesi idiootille.
Mitä, mistä oikein puhut?
Tiedättekö kuka todellinen Himiko on?
Se joka antaa teille käskyjä, -
voiko hän todistaa olevansa Himiko?
Vain hänen läheiset ystävänsä voivat todistaa sen.
Kyllä, se on totta, -
minä... olen Himikon tytär.
Kuunnelkaa kaikki!
Tiedättekö miksi Himiko katosi?
Koska hän rakastui.
Daikanyaman legendaarinen kirjoitus, jonka te kaikki tunnette,
se oli rakkautta ensi silmäyksellä, ja hukkui rakkauden jokeen.
Nyt kunnioitamme tätä hetkeä, -
isämme kirjoittaa sinisestä lohikäärmeestä, äidin puvun selkäpuolelle.
He avioituivat ja kukaan ei tiedä missä, minua, tytärtä, lukuun ottamatta.
Lapsuudestani asti, isä opetti minulle koruompelua.
Olen hänen olemassaolonsa jalokivi.
Se mitä koruompelin... on tuo!
Tämä on sadunhohtoisen käsityö taidon tulos, verrattuna teidän lumppuihinne, -
tiedättekö myös mitkä ne erot ovat?
Onko se todella oikein paljastaa ne, isosisko?
Niin tärkeitä aiheita?
Tulla kiusatuksi tällä tavoin, en voi pitempään olla hiljaa.
Sinä, -
uskallatko koskea Himikon tyttäreen?
Jos näin on silloin joudutte kaikkien naisjengien silmien alle.
Jos yksikin teistä uskaltaa koskettaa ystävääni sormellaankaan, -
silloin Ibaragi ei kaipaa yhtä tai kahta omistaan.
Kyllä...
Isosisko, -
jos sallit.
Tällä kerralla voitan!
Olin tosi yllättynyt, osaat todellakin valehdella!
Se oli sellainen äkillinen juttu, se vaan tuli ulos.
Mutta on käsittämätöntä, miten päästin niin suuren valheen.
- Koska sinä kerroit totuuden! - Mitä??
Himikolla ei ollut mahdollisuutta antaa heille mitään käskyä, -
koska Miko valehteli, siksi he luonnollisesti uskoivat mitä sanoit.
Se tarina oli alusta pitäen valhetta?
Tietysti se on valhetta.
koska häntä ei koskaan ole ollut olemassa!
Mitä?!
Himiko oli olento, jonka keksin opiskeluaikana.
Freely tekaisi jutun kuinka Himiko yhdisti ja hallitsi kaikkia moottoripyörä jengejä, -
ja lähetti sen moottoripyörä lehden julkaisijalle.
Hän ajatteli, että sen voisi julkaista ja se levisi kuin kulovalkeana.
Hänestä oli tullut tarunomainen hahmo.
Odota vähän. Miksi sitten kerroit Himikon vaatetuksesta, -
kamikaze-puvun koruompeleesta, siitä kaupasta?
Siksi, että sinua ei näyttänyt olevan olemassa.
Sen vuoksi...
Voi, olen vielä velkaa sinulle.
Ei se mitään.
Ja nyt saan kiittää myös sinua. Rehellisesti sanoen minulla ei ole varaa.
Se ei koskaan voi tulla täysin maksetuksi.
Olen sinulle liian suuressa kiitollisuuden velassa.
Tämä tapahtui jälkeenpäin. Ensiksi, seuraavana päivä:
Ihana, mahtava näyte, se on täydellinen!
Herra Isobe oli hyvin tyytyväinen, -
ja antoi vaatesuunnittelu töitä silloin ja sen jälkeen.
Joka tapauksessa olemme jo puhuneet työskentelystä BABY:lle promootiossa, -
mutta epäröin yhä. Joko tehdä vaatesuunnittelua BABY:lle, -
tai suunnitella edelleen minun rakkaimpiani BABY-asuja.
Koska ajattelen, että en halua olla liian nirso ja silloin se on helpompi toteuttaa, -
älä muuta sano, olen yhä lapsi.
Lolita on raivostunut!
Ichigo BABY:n mainoskuvassa.
Hän on todella pidetty valokuvaajien piirissä, ja ensiesiintyi mallina.
Mutta täällä on yksi salaisuus, kuvausten aikana hän löi rikki kaksi kameraa, -
ja löi päällään valokuvaajaa kahdesti ja niin edelleen.
Se on mielikuvituksetonta.
Painukaa helvettiin!
Ichigo on hyvin sievä.
Kaikki puhuvat siitä julisteesta -
ja monet tulievat hänen luokseen ottaakseen mallia.
Mutta hän itse ei vaikuta olevan kiinnostunut.
Käy osa-aikatyössä yhdessä moottoripyörä liikkeessä Tsuchiurassa.
Tänä päivänä hän ajelee yhä Shimotsuman teillä, -
yksinään.
Lopuksi tässä on uusi vaihe Himikon tarusta, -
juuri niin, -
Himikolla on todellakin tytär, -
tämä tytär seurasi hänen jalanjälkiään, -
tavoitteena yhdistää kaikki jengit Japanissa, -
taistellen yli koko maan, -
ja hänestä tuli johtaja kovanaamaiselle tyttöryhmälle, -
joukko paikallisten naispuolisten huligaanien eliminoimiseksi.
Jos kysytään miksi tämä tyttö on niin vahva, -
siksi että hän vaatettaa ryhmän, nyörityksiä täynnä oleviin -
ja hulmuaviin asuihin, siitä syystä.
Minun pyöräni!
Sylje tuleen, baby!